În anul 1920 a apărut în Europa un necunoscut care a trăit nişte
experienţe extraordinare în Orient. Numele sau era George Ivanovici Gurdjieff.
Aceasta este povestea anilor săi de început.
Întâlniri cu oameni remarcabili
După cartea lui Gurdjieff.
Traducerea şi adaptarea: Anugama. (c) www.subs.ro
Completarea, corectarea şi verificarea: CucuBau (c) www.subs.ro
O dată la 20 de ani
noi, Ashokii, ne întâlnim aici
pentru a testa puterea artei noastre.
Aceasta vale este unică.
Numai un sunet
de o calitate deosebită
va face stâncile sa vibreze.
Cel care va putea produce acest sunet
va fi câştigătorul.
De unde învaţă un Ashok să cânte?
De la tatăl său.
Şi tatăl sau, de unde a învăţat?
De la tatăl său.
Şi aşa mai departe.
Cât de departe?
Până la Dumnezeu.
Şi unde este Dumnezeu în acest moment?
Acum, Dumnezeu este în Sarykamich.
Şi ce face acum Dumnezeu acolo? Face scări duble.
În capătul de sus El pune fericirea.
Şi de ce face Dumnezeu acest lucru?
Pentru ca popoarele şi naţiunile
să poată urcă şi coborî.
Deci, familia ta vrea că tu să devii preot.
Da, dar eu sunt interesat de ştiinţă.
Atunci studiază medicina.
Corpul şi sufletul depind unul de celălalt.
Fii tu însuţi.
Atunci Dumnezeu şi diavolul nu mai contează.
Prinde-l.
Karpenko!
Pământul este prea mic pentru noi amândoi.
- Unul din noi trebuie să moara. - Ai dreptate.
Trebuie să se dueleze.
Da, un duel!
Linişte!
Cu ce?
Este greu să găseşti un pistol,
dar este mai uşor să găseşti tunuri. Unul din voi trebuie să moara.
Într-un duel cu tunuri puteţi muri amândoi.
Dacă va asumaţi riscul
atunci este cel mai uşor lucru din lume.
Dacă veţi fi ucişi, vom spune că aţi plecat sa adunaţi cupru şi plumb
şi că n-am ştiut ca acestea vor exploda astăzi.
Karpenko!
Vino! Grăbeşte-te! Jos!
Respiră!
Repede, ridicaţi-l!
Încet! Atenţie la picior.
Aţi crezut că veţi muri?
V-a fost teamă?
Ce aţi simţit?
Ce înseamnă să nu mai fii aici?
Tata...
Când murim, tata, nu mai rămâne nimic?
Cum îndrăzneşti?
Unii spun că avem un suflet
care părăseşte corpul când murim.
Dar eu nu cred aşa ceva.
Şi încă sunt sigur
fără nici o îndoială
că acesta trece prin anumite încercări
datorate unei chestii foarte fine din noi înşine.
Când murim
aceasta chestie nu moare odată cu noi
ci mult mai târziu.
- Ce este asta? - Este un Yezide.
El nu poate ieşi din cerc.
Domnule profesor, pot să va întreb ceva?
Bineînţeles, vino şi aşează-te.
Serveşte o vodkă.
Ce vrei să ştii?
De ce nu poate un Yezide sa părăsească cercul?
Probabil pentru că au jurat
că nu vor părăsi cercul niciodată.
Asta nu pentru că nu ar putea.
Ei nu vor să îşi încalce jurământul.
Yezizii sunt demoni rătăcitori
şi bineînţeles ca diavolul îi lasă în pace.
Dar le limitează libertatea
şi nimeni nu îşi da seama că sunt servitorii lor.
Îmi pare rău că oamenii inteligenţi cred încă în asemenea prostii.
Dă-le o sticlă de vodkă
şi vor părăsi cercul imediat!
Doctore Ivanov, Excelenţa Voastră...
Dvs. Ce părere aveţi?
Este nebunie curată.
Nebunie?
Da, nebunie.
A fost înmormântat ieri.
Spiritul sau a trosnit în el toată noaptea
şi l-a adus aici.
Este diavolul.
Acum nu mai poate să facă gălăgie.
- Sunteţi Gurdjieff? - Da.
Mă numesc Sarkis Pogossian. Doar ce am sosit din Kars.
Tatăl tău m-a rugat să-ţi dau asta.
Aveţi unde să staţi?
Nu, oraşul este aglomerat.
Staţi la mine.
Sunt aici pentru a-mi termină studiile
şi în doi ani, voi fi numit preot.
Este ceea ce îţi doreşti?
Credinţa mea este puternică.
Dar un preot... ca să devii preot...
Nu ştiu.
Tata mi-a spus; "Dacă vrei să-ţi pierzi credinţa
"fă-te prieten cu un preot."
Nimic nu m-a convins.
Ştiinţa dovedeşte ceva,
religia altceva
şi ambele par la fel de reale.
Şi?
Am citit tot felul de cărţi,
noi, vechi.
Am văzut minunăţii pe care nu le pot explică
şi sunt mai curios ca niciodată.
Ce cauţi?
Vreau să ştiu de ce sunt aici.
De ce sunt aici?
Poate cineva dintre noi să ştie asta?
Aici se află un grup de-al nostru şi toţi sunt măcinaţi de această întrebare.
Nimic nu ne va opri până nu vom găsi răspunsul.
Acesta este Yelov.
Este un Aissor. Ştii ce înseamnă asta?
"Fierbi şapte ruşi, primeşti un evreu,
"fierbi şapte evrei, primeşti un armean,
"fierbi şapte armeni, primeşti un Aissor."
Dar ce ştii despre Aissors?
Un Aissor poate să facă afaceri bune din orice.
Încercam să înţelegem puterea vibraţiilor..
Lucrăm în întuneric.
Această colecţie este unică.
Ea da bazele matematice studiilor din vechile mânăstiri..
Ştiam eu că trebuie să existe pe undeva.
Vrea cinci ruble.
Imposibil.
Trebuie să le avem.
Canar american.
Formidabilul canar american.
- Cât costă? - Cinci ruble.
Îl cumpăr.
- Nu este nimic în asta. - Nici în asta.
Repede! Am găsit ceva!
Ce este?
- Înţelegi ce scrie? - Este în limba armeană veche.
Parcă ar semăna cu nişte scrisori trimise de un călugăr către altul.
"Am reuşit în cele din urmă
"in aflarea adevărului
"despre Frăţia Sarmoung."
Am întâlnit numele ăsta într-una din cărţi.
Cea mai veche dintre toate şcolile secrete,
a fost fondată in Babylon în anul 2500 BC.
Dar după secolul al şaselea a dispărut fără urmă.
Continua.
Frăţia Sarmoung se află
in valea Izroumin, la trei zile distanţă de Nivssi.
Ar trebui să fie acolo şi astăzi.
Trebuie să mergem.
Este o zonă periculoasă. Acolo au fost vârşari de sânge.
- Nu contează. - Este interzis accesul străinilor.
Frontiera este închisă şi este foarte bine păzită.
Trebuie să găsesc şcoala aceasta.
Stăm rau cu banii.
Mă descurc eu cumva.
Am să-l călăresc şi pe diavol dacă este nevoie,
atâta timp cât ştiu că voi ajunge.
În orice caz nu putem merge cu toţii.
Merg şi eu.
Stai jos!
Avem nevoie că aceste scrisori să fie predate în secret.
Vei fi plătit de fiecare dată.
Aici ai lista preoţilor care ne vor ajuta.
Ai grijă.
Stai! Stai!
Sari!
Ah, piciorul!
Am o scrisoare pentru tine.
Prietenul meu este foarte bolnav.
Dami-o. Eşti foarte binevenit.
Am trăit aici toată viaţa mea
şi niciodată nu a fost vreo şcoală că această pe care mi-ai descris-o,
nu aici.
Cum spuneai că se numea?
Sarmoung?
Cu un an înainte, un necunoscut
a venit şi m-a rugat să îi arat harta pe care o am.
De unde ştia că am o hartă? Habar nu am.
Am moştenit-o de la tatăl meu.
Străinul a fost atât de insistent încât m-am gândit de ce să nu i-o arat?
S-a uitat pe pergament
şi imediat mi-a oferit 200 de lire turceşti.
V-ar plăcea sa aruncaţi o privire?
Spunea că este o hartă a Egiptului mai veche decât nisipurile.
Nu am vrut să îi fac pe plac. Şi oricum nu aveam nevoie de bani,
aşa că l-am refuzat.
A două zi a venit şi mi-a oferit 500 de lire.
În acel moment am fost tentat!
Dar asta m-a convins
ca harta trebuie să fie foarte valoroasă
şi nu trebuie să o dau aşa de uşor, aşa că l-am refuzat din nou.
A început să îmi explice că este un prinţ rus
căruia îi trebuie harta pentru colecţia lui de antichităţi
şi că dacă nu i-o vând măcar să i-o împrumut să facă o copie după ea
pentru 200 de lire.
Gândeşte-te!
200 de lire pentru o copie a unui pergament.
A plecat.
Trebuie să mergem in Egipt.
Nu îţi face griji, vom plati.
Sunteţi nebun dacă nu rămâneţi.
Îmi place să lucrez.
Am început să înţeleg de ce îmi place să lucrez cu corpul meu.
Asta mă opreşte să devin un nebun din cauza visurilor mele ciudate.
Ai dreptate.
Pogossian, Egiptul!
Eşti pregătit?
Am ajuns.
Nu merg cu tine.
Te rog să înţelegi...
Rămân pe vapor.
Nu vom pierde legătura unii cu ceilalţi,
dar vreau să încep sa învăţ despre motoare.
Tu.
Ajută-mă.
Hei, groparule!
Prinţul Lubovedsky.
Încă mai strângi rămăşiţele oamenilor care au murit mai demult?
De ce nu? Cel puţin este ceva real,
nu fictiv că munca voastră de-o viaţă.
De unde ai asta?
Sunteţi cel care i-a oferit unui preot armean 200 de lire
pentru copia unei hărţi?
Da, eu sunt acela.
Trebuie să stăm de vorbă.
De când eram un copil
am avut sentimentul că îmi lipseşte ceva în interiorul meu.
Am simţit ca pe lângă viaţa mea obişnuită
există şi o altă viaţă,
o viaţă care parcă mă chema in ea.
Dar cum să intru in ea?
Această întrebare m-a hărţuit
şi am devenit un câine flămând
adulmecând oriunde un răspuns.
Ar trebui să fii fericit că ai avut parte de o asemenea trăire.
Când eram de vârstă ta eram interesat doar de mine.
Eram mulţumit că-mi satisfaceam nevoile personale şi ale familiei mele.
Brusc, soţia mea a murit la naştere.
Nu-mi mai puteam reveni.
Viaţa nu mai însemna nimic pentru mine.
Într-o zi, un bătrân a venit la mine şi mi-a cerut să ma vadă.
Am stat mult de vorbă
şi în timp ce el vorbea
am avut o trăire
mult mai mare decât toate trăirile pe care le avusesem până atunci.
Când a plecat bătrânul acea trăire a dispărut,
dar acum ştiam ce caut.
Pentru asta am avut nevoie de ajutor.
Din fericire am avut privilegiul de a călători.
Am plecat în Africa,
India, Afghanistan şi Persia.
Am organizat expediţii în locuri în care credeam că voi găsi un răspuns.
Am trăit in mânăstiri
şi am întâlnit mulţi oameni care căutau ceea ce căutăm şi eu.
Cum pot să întâlnesc astfel de oameni?
Trebuie să ştiu.
Ce vrei să ştii?
Vreau să învăţ. Vreau să înţeleg.
Ai grijă!
Ce numeşti tu învăţătură?
Dacă asta înseamnă sa amesteci trăirile şi credinţele
te vor împleti ca pe o funie şi îţi vor interzice să mai înveţi.
Cunoaşterea se întâmplă pur şi simplu,
când nici măcar un gând
nu stă între tine şi lucrul pe care vrei să-l cunoşti.
Atunci te vei privi aşa cum eşti,
nu cum ţi-ar place să fii.
Eu am învăţat cât de dificil poate fi acest lucru.
Dragă prietene
voi face tot ce pot să te ajut să ajungi unde ţi-ai propus.
Acesta este dervisul Boga-Eddin.
Vrei să-l întrebi ceva?
Cum pot exersa să pot deveni eu însumi
într-un alt mod?
Am fost in Boukhara de Sus
unde am întâlnit o persoană foarte interesantă.
Am venit aici împreună.
Acest bătrân este membru al unei fraţii
din inimă Asiei.
Nu locuieşte departe de aici.
Du-te să-l întâlneşti. Discută cu el problemele care te interesează.
Poate te ajuta să te clarifici
în legătură cu ceea ce cauţi.
Fii bun, tata şi explică-mi
ce părere ai despre exerciţiile de respiraţie.
După ce inspir
îmi ţin respiraţia un anumit timp
apoi expir încet.
Lasă-l pe Dumnezeu să-l omoare pe cel care nu ştie,
dar crede că le poate arata altora calea.
Toate exerciţiile de respiraţie învăţate astăzi
nu pot face altceva decât rau.
Organismul nostru este foarte complicat.
Trebuie ori să schimbăm totul, ori nimic.
Altminteri, în loc să-ţi faci bine îţi poţi face rău.
De aceea
sfatul meu este
sa încetaţi cu exerciţiile.
Cineva poate gândi corect aici.
Eşti rus?
Mă bucur sa discut cu cineva din Rusia.
Am fost în Rusia.
Dar asta-i mai puţin important.
Hei, Gogo!
Cum de ştii de numele ăsta?
Numai mama mea şi asistenta ma strigau astfel
şi asta se întâmplă acum 40 de ani.
Ai muncit şi ai suferit toţi aceşti ani,
dar niciodată n-ai stiut cum să munceşti,
cum să laşi dorinţele din minţea ta să devină dorinţele inimii tale.
Cine eşti? Cum de mă cunoşti atât de bine?
Chiar contează cine sunt? Sau ce sunt?
Nu reprezintă curiozitatea ta un motiv pentru care viaţa ta nu a ajuns nicăieri?
Este atât de puternică aceasta curiozitate
încât chiar şi acum tot ceea ce vrei este o explicaţie
despre cine sunt şi cum de te cunosc?
Da, Tata.
Ai dreptate.
Am văzut multe minuni şi am încercat să le înţeleg,
dar nu am reuşit sa mi le explic cu adevărat.
Da, sunt gol în interiorul meu.
Este prea târziu.
Nu vreau cu adevărat să ştiu ceea ce te-am întrebat.
Sincer, îmi cer scuze.
Poate că încă nu este prea târziu.
Dacă simţi cu toată fiinţa ta că eşti gol în interiorul tău,
atunci te sfătuiesc să mai încerci o dată.
Dacă eşti de acord cu o condiţie, te voi ajuta.
Condiţia este: Mori...
conştientizând
viaţa pe care ai dus-o până acum
şi du-te acolo unde am să-ţi arat.
Îl caut pe dervisul Boga-Eddin.
S-a întors la Boukhara.
Îi datoram bani.
Am fost un pungaş toată viaţa.
Obişnuiam să fur de la mama mea.
Am falsificat bancnote.
Am să încerc să te ajut.
Profesore Skridlov!
- Prietenul meu. - Soloviev.
- Prinţul a plecat. - Ştiu.
Ce facem acum?
Cel puţin sunt pe urmele a ceva foarte important.
Am aflat că dedesubtul nisipurilor desertului Gobi
sunt îngropate sate şi chiar oraşe întregi.
Informaţia s-a transmis din tata in fiu
cu foarte mare discreţie.
Cred că pot găsi locul unei biblioteci antice.
Îţi imaginezi
puterea secretelor care se află acolo?
Organizez o expediţie,
ţi-ar place să vii?
Avem nevoie de oameni de încredere.
Aş putea să mai aduc câţiva prieteni.
Nu am crezut că ne veţi îmbogăţi.
- Nici noi. - Trebuie să traversăm Amou-Daria.
Acolo sunt gărzi afgane şi soldaţi britanici peste tot.
Aşa că Yelov a pus mâna pe o uniformă de soldat britanic
şi s-a dat drept un ofiţer din India.
Ce sunt aceşti poli?
Este ceva despre care trebuie să mai învăţ.
Sunt multe primejdii acolo
dar noi am găsit anumite soluţii extraordinare.
Ele ne pot salva.
Întotdeauna există o cale de a ne ţine gândurile treze.
Învăţ tibetană.
Dezleagă-i! Repede!
Suntem pierduţi!
Priveşte!
Atenţie!
Sunt periculoşi.
Nu-ţi pot cere sa mergi mai departe.
Trebuie să ne despărţim din nou...
până ce unul din noi va găsi o cale.
Trebuie să merg la Boukhara.
Nu mai pot dă înapoi.
Ia-mă cu tine.
Îl ştii pe dervisul Boga-Eddin?
Îl cunoşti pe Boga-Eddin?
Dervisul Boga-Eddin?
Dervisul Boga-Eddin este în Boukhara?
Ai găsit ceea ce căutai?
N-am găsit nimic.
Nu ştiu cum să caut.
Acolo nu există nici un răspuns niciodată.
Ce-aş putea face acum?
Sunt disperat.
Niciodată n-ai să găseşti răspunsul de unul singur.
Fără ajutor, un om nu poate face prea multe.
Singură lui speranţa este să găsească locul
unde cunoştinţele sale îl vor ajuta sa supravieţuiască.
Te sfătuiesc să încerci să găseşti Frăţia Sarmoung.
Urcă la Amou-Daria. Mergi de-a lungul Kafiristan-ului.
Este o iniţiativă periculoasă. Îţi vei riscă viaţa.
Dar la momentul potrivit acolo va fi un îndrumător.
Pot să-mi iau prietenul cu mine?
Cred că poţi dacă garantezi pentru cinstea lui.
Cred că sunteţi străini.
Te rog, linişteşte-te.
Nu vreau să ştiu cine sunteţi sau de ce vă aflaţi aici.
Este o onoare pentru mine să stau de vorbă cu un european.
Numele meu este Părintele Giovanni.
Cu mult timp în urma am fost un misionar creştin
şi, întâmplător, am intrat în contact
cu membrii unei Fraţii cu legături în toată lumea
care erau interesaţi de ceea ce am visat eu toată viaţa.
Am fost primit in Frăţie.
De aceea, nu am fost tentat niciodată să plec în altă parte.
Sunteţi bineveniţi.
Părinte Giovanni,
cum poţi stă aici în loc să te întorci în Italia
şi să le dăruieşti oamenilor de acolo ceva din credinţa
pe care mi-o inspiri mie?
Ah, profesore,
nu înţelegi psihologia umană
la fel de bine pe cât cunoşti arheologia.
Credinţa nu poate fi dată omului.
Credinţa nu este rezultatul gândirii.
Ea vine din cunoaşterea directă.
De exemplu,
dacă propriul meu frate m-ar ruga să-i dau
a zecea parte din cunoaşterea mea, nu aş putea,
deoarece el nu are nici cunoaşterea, nici experientă
pe care eu le-am acumulat o viaţă.
Ar fi ca şi cum
ai vrea să saturi pe cineva cu pâine doar uitându-te la el.
Există o lege:
calitatea a ceea ce înţelegi
depinde de priceperea persoanei care vorbeşte.
In ordinul nostru avem doi fraţi mai în vârstă,
pe unul chemându-l fratele Akhel,
iar pe celălalt fratele Seze.
Ei călătoresc frecvent de la o mânăstire la alta pentru a ţine predici.
O dată sau de două ori pe an vin pe la noi.
Acesta este întotdeauna
un eveniment foarte important.
Predică fratelui Seze,
sună precum cântecul păsărilor in paradis.
Predică fratelui Akhel are aproape efectul opus.
Vorbeşte rău şi nedistinctiv.
Pe cât de puternică este impresia lăsată de fratele Seze,
pe atât de repede se evaporă, până nu mai rămâne nimic.
Fratele Akhel nu creează niciodată nici o impresie,
dar ceea ce spune îţi merge la inimă şi acolo rămâne.
Aşa că ajungem la concluzia
ca predicile fratelui Seze vin în totalitate din minţea lui
şi acţionează doar asupra minţilor noastre,
în timp ce predicile fratelui Akhel vin direct din fiinţa sa
şi acţionează asupra fiinţei noastre.
Da profesore, gândirea şi cunoaşterea sunt foarte diferite.
Omul trebuie să se străduiască să înţeleagă.
Doar aceasta ne poate conduce către Dumnezeu.
Părintele Giovanni a consimţit să ma ia sub protecţia sa.
Am să rămân aici.
Am sentimentul
că nu mai am nimic de căutat.
Calauza vă aşteaptă.
Trebuie să te rog
sa juri că nu vei spune nimănui
despre locul în care te vom duce.
Þi-ai găsit locul, fiule.
Vii ca un miel,
dar să nu uiţi că în acelaşi timp porţi un lup în interiorul tău.
Asculta.
Poţi găsi forţa necesară sa oferi posibilitatea celor două caractere opuse
sa convieţuiască în tine însuţi?
Ascultă cu atenţie,
asta nu se va întâmpla de la sine.
Nu este suficient doar să te gândeşti la asta,
să o visezi, să o aştepţi.
În orice moment, lupul poate devora mielul
şi tu trebuie să înveţi ce înseamnă să devii responsabil.
Aceasta este o ştiinţă exactă
şi din acest motiv te afli aici.
Acum te voi da pe mâinile cuiva
în care poţi avea încredere deplină.
Du-te şi priveşte şi înţelege ce se întâmplă in curte.
Vei vedea mişcări, exerciţii, dansuri.
După aceea vino şi povesteşte-mi ce ai învăţat ce la ei.
În funcţie de ce îmi vei spune tu şi eu îţi voi spune ce trebuie să faci în continuare.
M-am gândit că te-am pierdut pentru totdeauna.
Mă bucur că ai ajuns până aici de unul singur fără ajutorul meu.
Asta dovedeşte că în tot acest timp nu ai dormit.
- Eşti bolnav? - O nimica toată.
Vino.
Toţi din mânăstire învaţă alfabetul acestor mişcări.
Sunt precum cărţile.
Putem citi in ele adevărul pus acolo cu mii de ani înainte.
Înţeleg.
Care este însemnătatea acestor mişcări?
Ne vorbesc despre două tipuri de energie
mişcându-se fără întrerupere prin corp.
Cât timp dansatorul poate menţine in echilibru aceste două energii
are o forţa pe care nimic altceva nu i-o poate da.
Afirmaţie.
Negare.
Reconciliere.
În această dimineaţă am fost chemat de patriarh.
Mi-a spus că mai am trei ani de trăit
şi m-a sfătuit sa mi-i petrec in mănăstirea Olman
pe pantele nordice ale munţilor Himalaya
pentru a înfăptui ceea ce am visat toată viaţa.
A mai spus că vrea să aranjeze totul pentru a-mi face şederea cât mai productivă.
Am acceptat această cale.
Dumnezeule, este adevărat?
Nu există o cale mai bună de a-mi sfârşi viaţa.
Poate voi reuşi sa realizez ce nu am reuşit în toţi anii pierduţi fără rost.
Asculta.
Ai găsit acum condiţiile în care dorinţa din inimă ta
poate deveni realitatea fiinţei tale.
Rămâi aici până ce vei acumula o forţa
pe care nimic să nu o poată distruge.
Apoi vei avea nevoie să te întorci la viaţă
unde te vei măsura constant cu forţele
care îţi vor arata locul tău.
Traducerea şi adaptarea: Anugama (c) www.subs.ro
Completarea, corectarea şi verificarea: CucuBau (c) www.subs.ro